Gruven nedlagt Adgang forbudt
Jeg sier du ikke kan brødfø deg her lenger.
Det er ingen vits du blir her og tvinner tommeltotter.
Du teller ikke noe her. Du drikker til du blir syk og frustrert.
Bilnøklene. Du får arve bilen min. Du har likt den mer enn de andre.
De er udugelige. Blir de ikke her, drar de sørpå og henger seg.
Jeg vil ennå si at jeg ikke orker mer. Men jeg er ikke noe forbilde.
Dette er også bare dritt.
- Hvor mye? - Alt.
- 74, 75, 76, 77, 78, 79 og 8000. - Tusen takk.
En hamburger.
- En ganske fin kjerre. - Hva slags kvern har den?
- Kvern?
- Motor. - Jeg aner ikke.
Lukk opp panseret så ser vi etter.
Til truckene Salminen, Niskanen,-
- Mattila, Tällström,-
- Pesonen, Laine,-
- Markkula, Jokinen, Väisänen.
Og så et par fotfolk.
Du, du og du.
Du.
- Navn? - Kasurinen, Taisto.
Ett hundre, to hundre, femti og seks mark.
Hvem sin jakke kan det være? Den lå i søppelkassa.
Makkonens. Han ble overkjørt av en truck i går. Bare ta den.
Tusen takk. Hvor skal jeg kvittere?
Ikke noe sted.
- Vi lånte radioen din. - Det gjør ikke noe.
- Vet dere hvor jeg kan overnatte? - Jeg gjør det.
- Hvor? - Gir du oss skyss?
Naturligvis.
- Har dere plass? - Seng eller madrass?
- Hva er forskjellen? - Senga koster 30 mark per natt.
Madrass litt mindre. Det er uten laken.
En seng.
- Hei på deg. - Hei, hei.
Du? Kan du gi meg tegneseriene?
Her.
- Bestem deg. Jeg må av gårde. - God dag. Beklager.
- Hvem kan jeg klage til? - Bare til meg. Personlig.
- Er det noe som kan hjelpe saken? - En middag skader ikke.
- Ok. Korn igjen. - Det går ikke i tjenesten.
Jeg må si opp.
Lua var likevel latterlig.
Takk fori kveld. Første gang jeg er i en cabriolet.
- Taket fungerer ikke. - Jeg vet.
- Det er mørkt. Vil du komme opp? - Hvis jeg ikke er til bry.
- Jeg har bare kaffe. Ikke noe annet. - Kaffe går bra.
- Jeg er fraskilt. - lkke la det gjøre deg deprimert.
- Jeg har et barn. - Bra. Lettere å stifte familie.
- Er du alltid så selvsikker. - Nei. For første gang.
- Da må du ikke lage lyder. - lngen vil engang ane noe.
Ja vel. Jeg håper jeg slipper å angre.
- Irmeli. - Taisto.
- Hyggelig å treffe deg. - I like måte.
- Jeg tror at vi har møttes før. - Jeg så deg en gang i en restaurant.
- Kaller vennene dine deg Tasi? - Jeg har ingen venner.
- Alle har venner. - Jeg er fra landet.
- Da er det noe helt annet. - Så du begynner å skjønne det.
- Var mannen din fyllik? - Nei. Han fant en annen.
- Hvor? - Jeg husker ikke.
Ekteskapet var en tabbe. Jeg hatet ham straks.
- Det er ganske uvanlig. - Det er bare noe du tror.
- Vil du forlate meg i gryningen? - Nei. Vi skal alltid være sammen.
Bra. Jeg skal tidlig på jobb. God natt.
Kaffen er klar.
- Ristet brød eller knekkebrød? - Knekkebrød.
Den er i stykker.
Mamma ba deg ringe til henne.
Skal du ikke på jobb?
Metallbransjen
Ledige stillinger
Jeg kan ikke gå ennå. Du kan møte meg her. Klokka fire.
Ha det!
- Fant du noe? - Nei.
Jeg får fortsette i havna hvis de har jobb.
- Kan vi ses i kveld? - Det går ikke. Jeg skal jobbe.
- Hvor? -| Finlands Bank. Som nattevakt.
Jeg klarer meg ikke ellers. Alle møblene er kjøpt på avbetaling.
- Har du mye igjen å betale? - Nei. Jeg er ferdig om et par år.
Jøss! Artig når det blåser.
- Kasurinen. - Ja?
- Du skylder oss for fire netter. - Det stemmer. Jeg har ingen penger.
Så skaff noen.
- Hvor mye skal du ha for den? - lallfall tjue tusen.
- Seks og et halvt tusen. - lkke mer?
Ingen vil betale mer for en så gammel bil.
De sier vi det.
La den stå her. Hent pengene i morgen tidlig.
Greit.
Der for har retten dømt Kasurinen på følgende måte.
For kriminelle handlinger som omfatter mishandling og ran.
For ulovlig besittelse av kniv og for vold mot myndighetene.
Det utgjør samlet1 år 11 måneder ubetinget fengsel.
Fra tiden trekkes 30 dager for Kasurinens tid i varetekt.
Straffelovens paragraf 21 punkt 5,-
- paragraf 31 punkt 1,-
- paragraf 16 punkt 1 -
- og stikkvåpenlovens paragraf 6.
Straffen blir iverksatt omgående.
Kasurinen blir sendt til Helsinki kretsfengsel for å sone sin straff.
- Religion. - Jngen.
- Yrke? - Gruvearbeider.
- Bostedskommune? - Jngen.
- Bolig og adresse? - Har ingen.
- Sivilstand? - Ugift.
- Antall barn? - Null.
- Nærmeste pårørende og adresse? - Har ingen.
- Har du vært i fengsel før? - Nei.
- På tvangsarbeid? - Nei.
- På skolehjem? - Nei.
- Vekt? - Sytti kilo.
En klokke.
Av merke Orient.
En lighter. Av sølv.
En lommebok. Et førerkort.
Et folketrygdskort.
Ingen penger. Beltet og skjorta.
Mikkonen.
God natt.
- Hva var det? - Beroligende.
- Hvorfor? - Spør igjen om ett år.
- Hva gjør du ellers? Normalt? - Hva mener du med normalt?
- Jeg har alltid vært her. - Hva skal du gjøre når du løslates?
Kasurinen!
Du har fått besøk.
- Hei, Tasi. - Hei.
- Hvordan har du det, Tasi? - Bare bra.
- Jeg har fåttjobb. - Gå og lek, Riku.
- Hvor? - Ute i gangen.
- Skal vi gifte oss? - Her?
- Ikke her. Ute. - Det er greit. Men hvordan?
Fiks papirene. Jeg kommer når jeg kan.
Du kommer ikke ut.
Hør her, Mikkonen.
Jeg kan jo ikke annet.
- Jeg har tenkt å stikke snart. - Jaså? Hvordan?
Det får tiden vise. Men jeg skal forsvinne her fra.
Det går an å komme seg ut her fra. Mange har klart det.
Men de ble ført tilbake i jern. Og de fikk dobbelt opp.
Fordi de ble her eller i Sverige.
Eller de gikk til nærmeste bar og drakk seg fulle.
Man må dra lenger. Til Italia eller Afrika. Iallfall til å begynne med.
Jeg hadde tenkt meg Mexico eller Brasil.
Enda bedre. Men det koster penger.
Tror du at jeg ikke har tenkt på det minst hundre ganger?
Man trenger 3000 for et pass.
Og 10000 til sjømennene, så de gjemmer en i lasterommet -
- og slipper en ut et sted ved ekvator.
Men det er farlig om det blir storm og lasten begynner å bevege seg.
Mange har dødd på den måten.
Først må man gjemme seg til man får passet og finner en båt.
- Hvor mye har du igjen? - Åtte år. For drap.
- Men jeg er uskyldig. - Er du det?
Iallfall i Guds øyne.
På en måte drepte jeg, men samtidig drepte jeg ikke.
Men utfallet ble det samme. Fyren døde, og jeg ble sendt hit.
Vi kan gjerne stikke.
Jeg er 37 år. Åtte år til det. Det blir 43 år.
Sånn omtrent.
Og da orker jeg ikke mer enn tre timer ute, uten å slå noen i hjel.
Kasunnen.
- Ja? - Du får ha moppen i senga i natt.
- Hvorfor det? - Du kan leke at det er bryllypsnatt.
- Kasurinen, Taisto. - Han sitter i isolasjon.
- Hvorfor? - Pga vold.
- Han er ikke voldelig. - Vakten på sykehuset er uenig.
- Det var en annen. - Kom tilbake på søndag.
Er han rolig, får han komme til cella si i dag.
Han har fødselsdag i dag. Kan du gi ham disse pakkene?
Gratulerer med dagen.
Jeg ville ikke begynne alene.
Jeg har begynt å like søte ting nå når jeg er eldre.
Men ingen sender meg noe. Det er min egen feil.
Da andre ble interessert i jenter, sonetjeg i Kerava ungdomsfengsel.
Jeg stjal sparkstøttingen til en gammel, syk dame.
- Mikkonen... - Kom igjen.
Det er ikke min fødselsdag i dag. Den er først om vinteren.
- Jeg hever avtalen. - Det går ikke.
Hvorfor ikke?
Hvor er det andre vitnet?
- Vi har ingen. - Vel. Jeg går og henter noen.
Innfor disse vitnene spørjeg deg, Irmeli Katariina Pihlaja,-
- vil du ta Taisto Olavi Kasurinen til ektefelle -
- og elske ham både i gode og vonde dager?
- Ja. - Fordi begge har svartja,-
- erklærer jeg dere for rette ektefolk å være.
- Ja? - Purken kommer, fatter.
- Fire tusen per snute. - Ganske høy pris.
- Det er ikke mye konkurranse. - Det er greit.
Hvordan skal dere skaffe pengene?
Du skal ikke tenke på det.
- Vi kan kanskje hjelpe. - Det er greit.
- Skaff oss en pistol og en bil. - Hvor mye får vi?
- Passene inngår i prisen. - En fjerdedel.
- Uansett hvor mye det blir. - Halvparten.
- Da kan dere bo her før og etter. - Hva om vi ikke får noe?
- Hver bransje har sine risikoer. - Når er passene klare?
Nå på morgenen. Jeg setter i gang med det samme.
De sier vi det. Halvparten.
Vi trenger bilen nå på morgenen.
Gi meg pistolen.
Kom igjen.
- Hvor mye fikk vi? - Tilstrekkelig.
- Jeg henter passene. Vent her. - Hvorfor det?
Jeg stoler ikke på dem.
Vel? Hvordan gikk det?
Hvor er passene?
- Bilen var bare dritt. - Jeg vet det.
Den gikk ikke i revers. Da får vi dele byttet.
Vi tar alt. Dere er et risikomoment. Dere kan blir tatt og sladre.
Den andre er ennå ute. Gå og hent ham.
- Mikkonen... - Ta pengene og forsvinn.
Mamma må gå nå, men kan ikke ta deg med.
Du må være tapper og vente her til jeg ringer.
Imens kan du pakke kofferten din. Pakk ned alt du vil ta med deg.
Vi skal ut og reise.
- Irmeli. - Ja?
Da må du huske å ringe.
- Han må til sykehuset. - Jeg vet det.
Hold opp. Båten heter Ariel.
Ytterst på Hernesaari klokka ti.
Begrav hjertet mitt på en søppelfylling.
Hva er dette for en knapp?
Hallo?
Jeg forstår. Ha det.
Det er en pakke til dere her.
Her.
- Mikkonen, da? - Han blir ikke med.
- Men det er tre av oss. - Jeg vil gjerne se pengene.
- Greit. Da går vi. - Hvor skal Ariel?
Til Mexico. Visste du ikke det?
Tekst: Pekka Ollinsaari Broadcast Text Oslo